Nuku hyvin. Hyvää yötä.
-Hyvää yötä.
Käy istumaan.
Anteeksi.
Se oli vain tilaisuus...
Yhtäkkiä se oli siinä.
Toden sanoakseni luulin, että ilahtuisit ikihyviksi.
Otitko jo työn vastaan?
Otitko työn vastaan puhumatta ensin minulle?
Etkö luota minuun? Vain kahdeksi vuodeksi.
On muutakin ajateltavaa kuin työsi.
Olet puhunut niin paljon Tanskasta.
Halusit lähemmäs vanhempiasi ja sanoit, että siellä...
Meillä olisi hyvä olla.
En ole enää samaa mieltä.
Se talo oli upea.
Pysähtykää.
Ennen sisälle menoa muistutan, että käyttäydytte hyvin.
Vai mitä?. Olemme onnekkaita, kun pääsimme kiertokäynnille.
Frederik...
Mikä tämä on? -Kastemalja.
Onko täällä joku, jota ei ole kastettu?
Entä muut? Muistatteko kasteenne?
Jopas. Yleensä vettä sivellään lapsen päähän, -
mutta jos sitä juo, se vaikuttaa nopeammin.
Vanhan Testamentin mukaan vesi antaa elämän.
Thomas!
Hän on uusi urkurimme.
Soittaisitko? Nuoret saisivat kuulla hyvää kirkkomusiikkia.
Hienoa, Thomas.
Onko jokin hullusti?
Ei.
Onko urkurin nimi todella Thomas? -On. Miksi?
Ei siis Jan? -Ei.
Anteeksi. Kiitos opastuksesta. -Ei kestä.
Hei. Miten retki sujui? -Hienosti.
Pääsisiköhän minunkin luokkani? -Kyllä varmaan.
Onko halli vapaana? -Luulen niin.
Mene vain sinne. -Kiitos.
Minusta meidän pitäisi tehdä se.
Mitä?. -Haluan muuttaa.
Etkö sinä halunnut? -Halusin.
Mutta entä tytöt? Selma? -Minä puhun hänen kanssaan.
Jos otan työn vastaan, se alkaa saman tien.
Muutamme siis -
hyvin pian.
Selvä.
Tiedättekö mitä?. Pidetään isot läksiäisjuhlat.
Ennen koulun loppumista. Voitte kutsua kenet haluatte.
Muutto ei ole ikävä asia. Se on juhlan aihe.
Mihin aikaan soitat? -Olen aika lopussa.
Ajan pienen lenkin, jotta hän saa nukkua hetken. Nähdään pian.
Kysyn sinulta Ørjan Karlsen...
Tahdotko ottaa Kamilla Andrea Fjellin aviovaimoksesi?
Tahdon.
Rakastaaksesi häntä niin myötä- kuin vastoinkäymisessä -
kunnes kuolema teidät erottaa.
Kysyn sinulta Kamilla Andrea Fjell...
Tahdotko ottaa Ørjan Karlsenin aviomieheksesi?
Tahdon.
Rakastaaksesi häntä -
myötä- kuin vastoinkäymisessä, kunnes kuolema teidät erottaa.
Ottakaa toisianne kädestä.
Julistan teidät aviopuolisoiksi.
Mikä sinun on, äiti?
Häät vain ovat niin liikuttavat.
Hei. Soititko jo?
Hyvä. Pelkäsin, että myöhästyisimme.
Sinä myöhästyit. Minun vuoroni oli jo.
Sinunhan piti soittaa lopussa. Puhun opettajan kanssa.
Et välitä siitä, miten soitan, kunhan vain soitan.
Minun täytyi ajaa lenkki Malinin kanssa.
Olitte ikuisuuden poissa. -Me oltiin häissä.
Ettekä olleet. -Oltiin.
Sama se. Mehän muutamme. -Tyttö kulta...
En ole sinun tyttösi. Meidät on adoptoitu.
Meidän vanhempamme tulevat pian hakemaan meidät.
Selma...
Tule, Selma.
Et saa sanoa noin. Kukaan ei vie sinua minulta.
Kuuletko, mitä sanon?
Meniköhän viulu rikki? -En usko.
Jan T. Hansen kieltää syyllisyytensä
Vuosi Isak-murhan jälkeen
Lupasit minulle kaakaon soittotunnin jälkeen.
Ja kanelipullia sorsille. -Sorsilleko?
Haluatko takin pois?
Saitko viestini? -En.
Menemme syömään Tanskan esimiehen ja hänen vaimonsa kanssa.
Tänä iltana. Hege hoitaa lapsia.
Hei, Hege.
Se mies on minun esimieheni Tanskassa.
Pidä kiirettä. Laita mekko päälle.
Anteeksi.
Hei.
Noin.
En haluaisi patistaa...
Se musta on kiva.
Laitatko tuon? -Olen valmis.
Olkaa hyvä. Kiitos.
Otanko minä...?
Olemme todella iloisia siitä, että saamme Jonin.
Hän on erittäin pätevä.
Hän on itse asiassa pelastava enkelimme.
Hän on meidänkin suojelusenkelimme.
Ala on muuttunut kovasti viime vuosina.
Olemme menettäneet arvokkaita työntekijöitä.
Ei puhuta nyt työstä. Pidetään hauskaa.
Ilman muuta.
Säästetään se myöhemmäksi.
Mitä tyttärenne sanovat muuttamisesta?
He pärjäävät. He ovat reippaita tyttöjä.
Hehän ovat adoptoituja? -Niin ovat.
Meillä oli myös poika.
Jonka menetitte. -Niin. Menetimme hänet.
Vielä kauheampaa oli se, ettei häntä löydetty.
Eikö häntä löydetty koskaan? -Ei.
Emme saaneet mitään vastausta. Tekijät vain syyttelivät toisiaan.
Vanhin poikamme voisi yhtä hyvin olla kuollut.
Mutta ei ole hautaa, jonne mennä. -Tämä ei ole oikea hetki.
Välillä hän tulee kotiin.
Aivan...
Uupuneena ja väsyneenä.
Huolehdin hänestä.
Annan ruokaa.
Kun käännän selkäni, hän varastaa minulta.
Hän on kuin vieras.
Hän on narkomaani.
Mutta hän on pikku poikani.
Olisi parempi, jos hän olisi kuollut. Olisi jokin paikka surra.
Onko pakko puhua tuollaisesta nyt?
Sanon niin vain, koska rakastan häntä.
Mutta joka päivä kysyn itseltäni, miksi.
Hän on jo aikuinen.
Kun muutimme, hautasin hänen vaatteensa puutarhaan.
Sofie...
Hautasin sen pojan, jonka tunsin.
Agnes.
En ole pystynyt juomaan kaakaota sen päivän jälkeen.
Joka kerran kun haistan sen, minun tekee mieli oksentaa.
Haluaisitko jotakin?
Saisimmeko jälkiruoaksi neljä kanelipullaa?
Anteeksi.
Ole luova. Pystyt varmaan järjestämään neljä kanelipullaa.
Sanoisit varmaan, jos jokin olisi hullusti.
Hän soittaa niin kauniisti.
Hän soittaa urkuja kirkossa.
Jan. Se nuorempi heistä.
Tiesitkö sen?
Rakastan sinua, Agnes.
Siksikö...?
Siksikö pitäisi muuttaa? Koska hän on päässyt pois?
Yritän vain suojella sinua. -Miltä?.
Et voi estää, että hän vapautuu ja olla kuin niin ei ikinä kävisi.
En ole mikään vauva.
Hyvä on. Emme sitten muuta. -Tietenkin muutamme.
Mitä me teemme? Saako hän kulkea vapaana kun me piiloudumme?
Hän ei saa hallita elämäämme.
Mutta kerroimme jo lapsille. Sinä otit työn vastaan.
Pakotan hänet tunnustamaan.
Annat hänen olla rauhassa. -Niinkö?
Pitäisikö jättää hänet rauhaan? Ja sinäkö teet, mitä haluat?
Hei. Sujuiko hyvin? -Hienosti.
Saitko heidät nukkumaan? Tässä. Kiitos avusta.
Hei sitten.
Anteeksi, Agnes.
Hänellä oli poika.
En halua kuulla. -Hänellä oli poika.
Se poika on vain sinun kuvitelmaasi. Se mies on murhaaja.
Ei ole mitään poikaa. Vain sinun mielessäsi, Agnes.
Ei ole mitään poikaa!
Mitä nyt? Etkö saa unta?
Tule.
Noin.
Tarvitsemme apua muutossa. Sen jälkeen grillataan.
Hakekaa laukkunne, niin mennään. -Hienoa. Hei sitten.
Menkää.
Anteeksi.
Hölmöilen koko ajan.
Et sinä hölmöile vaan minä.
Olen päässyt hänestä yli.
Mennään.
Jon. Mistä tiesit sen?
Sain kirjeen. -Milloin?
Muutama viikko sitten.
Onko joku siirtänyt hänet?
Sinulla on pieni poika.
Mikä hänen nimensä on?
Poikani nimi on Jens. -Pidä hänestä hyvää huolta.
Lupaa se.
Äiti!
Minne laitoit Jensin? -Hän oli tässä juuri äsken.
Jens!
Hän tappoi poikani.
Neljävuotiaan pojan. Tiedättekö sen?
Hän on lapsenmurhaaja, ja annatte hänen olla täällä töissä.
Tämä on kirkko. Missä muualla hän saisi uuden tilaisuuden?
Mutta hänellä on pieni poika!
Hän kulkee ympäriinsä pienen pojan kanssa.
Poika rakastaa Thomasia.
Entä ellei hän lopeta?
Elämä jatkuu. Niin sinulla kuin hänelläkin.
Puolusteletko häntä?. -Olen iloinen hänen puolestaan.
Et tiedä, mitä puhut. -Tiedän erittäin hyvin.
Kaikki saavat tilaisuuden. -Et tajua...
Hups.
Ei se mitään. Olen kyllä tarkkana.
Mene vain kotiin. Mene kotiin.
Anteeksi. -Ei se mitään.
En ole koskaan pitänyt noista.
Älä! Lopeta!
Lopeta! -Mikä hätänä?.
Hän haluaa haudata Isakin kengät.
Älä. Sinulla ei ole lupaa. Lopeta, Selma.
Anna hänen tehdä se.
Mutta ne ovat Isakin kengät. -Ei hätää. Nyt ne ovat siellä.
Entä jos hän tulee takaisin? -Etkö tajua, että hän on kuollut?
Ei hätää, Selma.
Rauhoitu.
Jon.
Anteeksi. Heitin vahingossa kupin seinään.
Onko jokin hullusti?
Puhuitko jonkun kanssa?
En. Se oli vain se hiton kuppi.
Eikä kukaan kysy sinulta, miten voit.
Ei kysy. Voitko sinä kysyä?.
Kuinka voit?
Hienosti.
Hyvä. Pane se tuohon.
Ota sinä tämä.
Haluatko makkaraa?
Juodaan Agneksen ja Jonin malja.
Olkaa huoletta. Tulemme Tanskaan, ennen kuin huomaattekaan. Skool.
Koska Sissel halusi puhua, minäkin haluan.
Lupasin olla puhumatta, -
mutta haluan silti sanoa pari sanaa.
Ilman sinua...
Olisit nyt naimisissa jonkun toisen opettajan kanssa.
Istu, Jon. Minäkin haluan puhua sinulle.
Olen yrittänyt jättää sinut pari kertaa onnistumatta.
En uskonut, että saisin lisää lapsia, mutta sitten -
sinä annoit minulle Selman ja Malinin.
Olet ollut koko ajan tukenani.
Rakastan sinua valtavasti.
Odotan Tanskaa ja toivon, että tulette kaikki käymään siellä.
Tanskassakin sataa.
Skool.
Mikä hätänä?.
Tapasin hänet. Hän kävi täällä.
Täälläkö?
Mitä hän halusi? -Puhua.
Puhua? -Älä hermostu.
Hän ei tule takaisin.
Hän ei koskaan enää tule häiritsemään meitä.
Mutta hän kävi täällä.
Näkikö hän lapset? -Ei, ei...
Selma! Selma!
Missä Selma on? -Toisten kanssa.
He menivät ostamaan jäätelöä.
Tulkaa.
Tulkaa. Tänne, Selma.
Tule, Selma.
Käskin tulla.
Tule. -Päästä minut! Ostamme jäätelöä.
Päästä minut!
Päästä!
Agnes?
Tulkaa.
Jan!
Missä Jan on? Tai Thomas? -Hän ei ole täällä.
Haluan puhua hänen kanssaan. -Hän ei ole täällä.
Haluan puhua urkurin kanssa. -Hän...
Hän lähti lastentarhaan. -Missä se on?
Puiston laidalla.
Annatko niin julman teon tehneen ihmisen olla kahden lapsesi kanssa?
Eikö kukaan teistä tee mitään estääkseen häntä?.
Eikö kukaan?
Noin.
Ei mitään hätää.
Missä Jens on? Mitä teit hänelle?
Hän on poissa. -Poissa?
Mitä teit hänelle? Missä hän on?
Se ei ollut minun syyni.
Ei sinun syysi? Luojan tähden, auta löytämään Jens.
Sen tappamasi pojan äiti tuli kirkkoon. Mitä olet tehnyt?
Olen todella pahoillani.
Mitä tapahtuu? -Isak tuli takaisin, isä!
Kuka hän on, Agnes?
Tässä on Jens.
Kuka on Jens?
Hänen poikansa.
Älä katso minuun noin. Tein vain, kuten muutkin olisivat tehneet.
Kukaan muu ei tee mitään pelastaakseen hänet.
Sieppasitko vieraan pojan? -Kukaan muu ei tee mitään.
Hei, Jens.
Mikä äitisi nimi on? -Anna.
Entä sukunimi? -Moi.
Päästä hänet.
Haluatko kotiin?
Pestäänkö vähän kasvojasi?
Haluaisin oslolaisen Anna Moin numeron.
Entä osoite?
Jens!
Hän ajaa kotiin äidin luo.
Olemme menossa kotiin.
Ei mitään hätää.
Irrota hänen kädestään, Jens.
Mitä sinä aiot?
Pysäytä auto, ja päästä meidät pois.
Haluan tietää, mitä tapahtui.
Kerro, mitä teit. -Olen jo kertonut.
Otit rattaat, ja tulit tänne joelle.
Mitä teit sitten? Asia on minulle tärkeä.
Ymmärrän sen.
Poikasi...
Hän juoksi...
Hän liukastui ja kaatui.
Hän löi päänsä ja kuoli.
Sitten kannoin hänet jokeen.
Miten hän kuoli? -Se oli onnettomuus.
Se ei ollut mikään onnettomuus.
Oli se.
Sinä tapoit poikani.
Tai hukutit hänet.
Tai löit häntä. Tai...
Sinä tapoit hänet, enkä ymmärrä, miksi.
Kertoisitko minulle sen?
Olet murhaaja.
Se sinä olet.
Tule, Jens.
Et koske häneen. Minä en pelkää sinua.
Mikset antanut hänen olla?
Jens, tule tänne. Jens!
Ole kiltti, Jens.
Tule.
Älä satuta minua. -En satutakaan. Tule.
Äiti!
Apua!
Olen jumissa!
Hän ei ollut kuollut.
Luulin, että hän oli kuollut, kun kannoin hänet veteen.
Mutta hän ei ollut.
Hän katsoi minuun.
Minä laskin hänet veteen.
Minä se olin.
Miten hän voi?
Hän on kovin kylmissään.
En voi tajuta.
Istuimme puhumassa asiasta, ja se olit sinä.
Halusin kertoa, mutta...
Halusin sinun ensin pitävän minusta.
Voitko antaa anteeksi?
Eikö kaikki tapahdu Jumalan tahdosta?
Myös paha?
Suomennos: Scandinavian Text Service 2008